Jindy by radostně skotačili ve vodě, jenže teď sedí doma a nevěřícně koukají ven. Sluneční paprsky vystřídá sníh a příjemný vánek pořádná fujavice. Léto si všichni představovali úplně jinak, jenže tentokrát pohodové počasí vůbec nedorazí!
Evropu zaměstnává navrátivší císař Napoleon (1769-1821), v odlehlém koutě světa se mezitím probouzí k životu stratovulkán Tambora. Začátkem dubna 1815 o sobě dá pořádně vědět a ovlivní pozemské klima na dlouho dopředu.
![Sopka exploduje a její výbuch je vidět i slyšet na míle daleko. (Georesearch Volcanedo Germany / wikimedia.commons.org / CC BY-SA 3.0)](http://epochaplus.cz/wp-content/uploads/2024/07/2-18-768x576.jpg)
Apokalypsa na dohled
Dlouhá staletí si sopka Tambora ležící na indonéském ostrově Sumbawa užívá klidu. První výstraha přichází v roce 1812, tehdy se vulkán zahalí do temného mraku a v útrobách to pořádně vře.
![](https://rfapi.digicon.cz/img/logo/rf-hobby.cz.small.jpg)
Úřady nereagují, jenže Tambora se znovu připomíná 5. dubna 1815. Řev slyší i obyvatelé Jakarty, která je vzdálená 1 500 kilometrů. Erupce protínají vzduch celou noc, o pět dní později už to sopka rozbalí naplno – změní se na proud tekoucího ohně.
Na okolní vesnice dopadají kusy pemzy, a hlavně sopečný popel, toho je tolik, že se pod ním propadají střechy. Přidává se vichr a nesmí chybět ani tsunami. Bezprostředně po erupci umírá pět tisíc lidí, většina vesnic zmizí z povrchu zemského.
Všechno v okruhu 80 kilometrů pokrývá sopečný prach, aby ne protože vystoupá až do výšky 43 kilometrů! Sílu výbuchu dokládá také fakt, že Tambora se z původních 4 300 metrů scvrkne na pouhých 2 850 metrů.
Vědci později spočítají, že razance odpovídá 170 tisícům explozím atomové pumy nad Hirošimou!
![Erupce změní okolí i samotnou Tamboru. (Tisquesusa / wikimedia.commons.org / CC BY 4.0)](http://epochaplus.cz/wp-content/uploads/2024/07/3-20-768x169.jpg)
Kde je sluníčko?
Do atmosféry se dostává velké množství oxidu siřičitého, který jako by obalil planetu temným závojem, od něhož se odráží sluneční paprsky. A to má dopad na všechny. Teplota spadne o půl stupně, jenže nepatrná změna způsobí smrt desítek tisíc lidí.
Zkáza se naplno projeví začátkem roku 1816, který se mimochodem stává jedním z nejchladnějších v historii. Svět sužují lijáky a masivní povodně. Léto se vůbec nedostaví, naopak – v některých částech světa udeří během července a srpna chumelenice.
Takové americké město Cabot hlásí 8. června 1816 půl metru sněhu. Neutěšené počasí si vybírá krutou daň, protože zvířata hynou a úrodě se nedaří. Nastává hladomor, v Asii se pro změnu zpozdí monzunové deště, což nejvíce odnesou právě zemědělci.
![Období bez léta inspiruje celou řadu lidí, například Karla Draise. (Lesseps / wikimedia.commons.org / Volné dílo)](http://epochaplus.cz/wp-content/uploads/2024/07/4-9-768x621.jpg)
Kolo na scéně
Během roku bez léta se však daří nemocem jako je cholera. A vyhladovělí lidé jsou snadným terčem. Krize pokračuje do zimy 1817, tehdy ve státě New York spadnou teploty hluboko pod třicet stupňů Celsia.
![](https://rfapi.digicon.cz/img/logo/rf-hobby.cz.small.jpg)
V širším měřítku si tak Tambora vyžádá přes 100 tisíc lidí. Každá mince má dvě strany, a tak úhyn koní například dožene Karla Draise (1785-1851) k vynálezu předchůdce kola.
Sopečný prach zároveň zúrodní půdu na Bali a Lomboku, a tak se pár let po erupci oba regiony stávají jedněmi z největších exportérů rýže. I přes to zůstává výbuchu Tambory nelichotivý titul nejhorší katastrofy v dějinách.